Akce se rozjíždí, výkop... a bod! Je to bod!
- Páni. - Taková je hra.
Tati, dáš mi kapesné?
Jasně. Tu máš.
Díky. Tu máš.
Je radost s tebou kšeftovat.
Bereš mému synovi kapesné kvůli fotbalové sázce?
Když vyhrává on, platím já. Minus provize.
Platí ti, že si může vsadit?
Takový je princip provize, tati.
Pochop, ve škole se to neučí.
Vrať mu kapesné.
Fajn.
Zabavuje se.
To je trest za hazard.
- Říkal jsem, že to tak skončí. - Jo, říkal.
Je radost s tebou kšeftovat.
Když ho odvezeš k matce, udělej mi laskavost.
- Vypař se. - Jak se jmenuje?
Nebo je brzo se ptát?
Nejde o holku. Pozval jsem kámoše.
Poker? Můžu hrát? Už mi to jde líp.
To není poker.
- Fleš bije čistou a plná bije fleš, že? - Správně.
A fullhouse a plná je to samé. Takže už nikdy neřeknu „plný fullhouse“.
- To není poker, Alan. - Tak o co jde?
Jen jsem pozval pár kamarádů na doutník…
pár skleniček skotské a chlapský pokec.
Všechno beru. I když skotská mě trochu nadýmá.
Ale můžu si vzít anacit a budu v pohodě
To je hezké, ale nemyslím, že by tě to bavilo.
- Proč ne? - Protože mluvíme o důvěrných věcech.
- Myslíš podpůrnou skupinu? - Ne, to není podpůrná skupina.
To se jen sejdou chlapi a pokecají o životě.
- To je podpůrná skupina. - Ne, není.
Dobře, není.
Není.
Pochopil jsem. Proč tu nemůžu být?
Protože to jsou mí přátelé.
Je to otázka důvěry.
- Jsem tvůj přítel. - Ne, jsi můj bratr.
Počkat, ty mě nepovažuješ za přítele?
O tom já nerozhoduju.
Přátele si vybíráš, bratra vyfasuješ.
- Co prosím? - Nemáš na výběr.
Táta se probudí uprostřed noci a řekne:
"Máma zhubla a tohle už není tvůj pokoj".
Všechny ty roky jsi mě považoval za vetřelce?
Přebytečnost? Přítěž?
I tak se to dá říct.
Neměl jsem o tom ponětí.
Vážně jsi mě ranil.
Dobře.
Ale vypaříš se, že?
- Ahoj, strýčku Charlie. - Čau, kámo.
- On je tvůj kámoš? - Alan, nezačínej.
Jak to, že je tvůj kámoš. Nevybral sis ho.
- Vybral jsem si, že tu může bydlet. - Mě sis vybral taky.
Ne. Jeho jsem si vybral, tebe vyfasoval.
Jsou chvíle, kdy tě nenávidím.
Tak se nediv, že tě nepovažuju za přítele.
Užij si kamarádskou chvilku se svou „podpůrnou skupinou“.
- To není... - Je to podpůrná skupina!
Podpůrná skupina pro slabé, zkrachovalé chlapy.
A já se k ní nepřipojím, i kdybys mě prosil.
Dobře, sbohem.
Můžeš si vybrat kámoše…
můžeš si vybrat i holuba z nosu, ale ne holuba z nosu kámoše.
- Víš, kdo mi to řekl? - Tuším.
Strýček Charlie. A víš, proč je to směšné? Protože je to pravda.
Jo. Měj se, Jake.
Ahoj, tati. Ahoj, mami. Dáš mi kapesné?
Taky se mi stýskalo, zlato.
- Dík, že jsi ho přivezl a sbohem. - Judith, počkej.
Bereš mě jako přítele?
Beru tě jako bývalého manžela.
Zapomeň na chvíli…
na nepodařené manželství a nešťastný rozvod.
Přece jsme byli kamarádi, ne?
Můžeme si o tom promluvit jindy? Pozvala jsem hosty na večeři.
Vážně. Znám je?
- Sandra a Howard. - Nežertuj. Můžu je pozdravit?
- Raději ne. - Proč ne?
Sandra a Howard jsou i mí přátele. Vlastně jsem tě s nimi seznámil já.
Tak proč je nepozveš do svého domu.
To je můj dům! A to jsou mí přátelé!
Vlastně jsi pozvala mé přátele do mého domu.
Ano, je to přesně tak.
Když mám pravdu, mám pravdu.
Chci si o něčem promluvit, ale musí to zůstat mezi námi.
Vždycky to zůstalo mezi námi.
Jistě, Jidáši. Jako tenkrát ten text zatracené písničky?
- Omluvil jsem se. - Málo a pozdě.
Musíme to pokaždé probírat? Stalo se, ale už je to pryč.
Díky.
Mohl jsi mu poděkovat na předávání Grammy.
Udělal bych to, ale Bacharach se rozkecal.
K věci.
Jak to jen říct.
Vstanete někdy uprostřed noci, abyste šli čůrat?
- Jistě. - Občas.
Občas ani nevstanu.
O tom taky nesmím napsat písničku?
To je k vzteku.
Nejde přímo o čůrání.
Jde o stárnutí.
Ležím v posteli s manželkou.
Je to sexy kočka.
A já chci jen zbaštit popcorn a jít spát.
Co to děláš?
Jen seznam na nákup.
Chceš říct, že stará vlajka nechce vystoupat na stožár?
Ne, stará vlajka je v pořádku.
A raději tomu neříkej stará vlajka.
Jde o to, že se mění priority.
Vlajka, krajka, rádodajka.
Brzy ti zatluču brýle do očních důlků.
Něco vám řeknu.
Nezáleží na tom, co říká kalendář. Jste tak staří, na kolik se cítíte.
Já se cítím...
jako...
kupa sraček.
- Ahoj. - Sakra.
Omlouvám se, kluci. To je můj bratr.
Souhlasil jsi, že zmizíš.
Žádný strach. Jen potřebuju telefonní adresář.
- To je…? - Ano.
- A to…? - Ano.
A to?
Kdysi.
Teď už ne.
Toho nepoznávám.
To je náš bookmaker.
Bookmakera považuješ za přítele, ale mě ne?
Bookmakery si, stejně jako přítele, vybírám sám.
Dobře. Omlouvám se za vyrušení.
Chci si jen vzít adresář, abych zavolal svým přátelům.
Je to nezajímá. Pospěš si a vypadni.
"Pospěš si a vypadni".
To mi připomíná sex s exmanželkou.
Nevím, jestli to Charlie říkal, ale jsem čerstvě rozvedený…
a procházím těžkým obdobím.
- Tvůj adresář. - Díky.
Samozřejmě, teď už vím, že se to dalo předpokládat...
- Počítám do tří. - Sbohem.
Omlouvám se za něj. Je naštvaný, protože jsem nechtěl, aby se k nám připojil.
Proč ne?
Copak jste ho neviděli? Bude lepší, když tu nebude.
Myslí si, že tohle je „podpůrná skupina“.
Tohle je podpůrná skupina.
To jen ty předstíráš, že jde o skotskou a doutníky.
Ale máme přece pravidla o přijímání nových členů.
Ale on je tvůj bratr.
Očividně prochází těžkým obdobím.
Měl bys mu být oporou.
Jsem mu oporou.
Dělím se s ním o barák, dělím se s ním o jídlo.
Musel jsem vystěhovat stolní fotbal, aby mohl parkovat v garáži. Co po mě ještě chcete?
Něco vám o dělení povím, chlapci.
Dělení je jako obousměrná ulice.
Když se s někým dělíš…
vždycky dostáváš víc, než dáváš.
Samozřejmě pod podmínkou, že se dělíš s někým…
kdo má na začátku víc než ty.
Ahoj, Dicku, tady Alan. Jak se vede?
Dobře, dobře.
Nezašel bys dnes večer do kina?
Vážně? Ty a Roz jste taky u Judith.
Zajímavé.
Takže kromě půlky domu, půlky mých peněz a mé úcty…
mi vzala i všechny mé přátele.
Ne, nechci s ní mluvit.
Ahoj, Judith.
Ne, nesnažím se ti pokazit sešlost.
Vlastně jsem uspořádal taky malou party.
Alane, vrať se do postele. Je mi zima.
Už jdu, zlato.
Musím končit, pa.
Jak hluboko může člověk klesnout.
Když už je řeč o stárnutí…
byl jsem minulou noc v klubu.
A zjistil jsem, že jsem nestarší chlap u baru.
Pořád sice vypadám dobře…
ale o ženské už musím soupeřit s mladšími frajery.
Zdrtilo mě to. Možná už mám nejlepší roky za sebou?
Lámeš mi srdce.
Ve městě je maximálně jedenáct ženských, které nesalutovaly před jeho vlajkou.
Promluvme si o Charliem a jeho bratrovi.
Co? Proč?
Známe se tolik let a ty ses o bratrovi nikdy nezmínil.
To není téma na rozhovor.
Řeknu ti něco o rozhovoru.
To slovo začíná na "ro".
Podobně jako slovo "rodina".
Tvůj bratr je tvá rodina, takže...
tvůj bratr je tématem k rozhovoru.
Cože?
Další slovo, které obsahuje "ro" je "paroháč".
Ale o mně až později.
Ahoj. To je Doug Ziskin?
Jo, ahoj Dougu, tady Alan Harper.
Jsem tvůj chiropraktik, ale volám jako přítel.
Myslel jsem, že jsme.
Zapomeň na to. Promiň, že jsem tě vzbudil.
Ahoj, sousede. Co tu děláš tak sám?
Charlie si pozval kamarády a nechci překážet.
Jo, podpůrná skupina?
On tvrdí, že to není podpůrná skupina.
Ale běž. Tvrdí taky, že do mě není zamilovaný.
Co chceš, Rose?
Nic. Jen si sedím v Charlieho autě…
a dělám ti společnost.
Od chvíle, kdy ho přivezli ze špitálu, všechno se točilo okolo prcka.
"Nevzbuď prcka . Neotravuj prcka. Nemaluj na prcka".
A pak to bylo ještě horší.
Za všechno, co udělal, jsem mohl já.
Když se ráno probudil bez vlasů a obočí...
byla to moje vina.
Když ho našli přivázaného k pouliční lampě…
pochopitelně z toho obvinili mě.
Přestaň nenávidět bratra za to, že se narodil.
Tady přece nejde o to, že se narodil...
ale že zneužíval svá privilegia.
Podobně jako teď s vámi. Co jsem se nadřel, abych se dostal do party.
Musel jsem mít doporučení, musel jsem vás poznat.
A Alan si myslí, že tu může vtančit, protože je můj malý bratr?
To není fér.
Řeknu ti něco o tom, co je fér.
Co?
Charlie, v hloubi duše víš, co je správné.
Fajn. Jestli po tom toužíte, přivedu ho.
Sean o příbuzných nikdy nemluví.
Odpal, Mary Poppins.
Pěkně mě vytáčíš.
Věř mi, vím, jaké to je, když tě Charlie zavrhne.
Abys to překonal, musíš ho milovat ještě víc.
A pak se jednou vplížíš do jeho ložnice a vyzkoušíš si jeho spoďáry.
Díky za radu.
Halo.
- Ahoj, Charlie. - Přemýšlel jsem.
Vem si anacit, vrať se domů a připoj se k nám.
Vážně? Proč jsi změnil názor?
Přeskočilo mi. Záleží na tom? Pohni zadkem.
A nenapadlo tě, že už něco mám?
- Ne. - No vidíš, mám.
A nehodí se mi, abych se vracel.
Proč? Kde jsi?
Kde jsem? Do toho ti nic není.
Jsi v garáži?
Ale běž, co bych dělal v garáži?
Přestaň, Rose.
Nebuď blázen, Alan. Charlie ti podává pomocnou ruku.
Jo, když to udělal naposledy…
skončil jsem přivázaný k pouliční lampě na Wilshire bulváru.
Dobře. Přijdeš dovnitř sám…
nebo tě mám přitáhnout za ty velké opičí uši?
Poslechni ho. Vždyť škemrá.
Ne, díky, Charlie. Raději si budu povídat s Rose.
Dobře, chtěl jsem být milujícím bratrem...
ty malá urážlivá kryso.
To vážně nebylo nutné.
Ano, bylo. Jsi má přítelkyně.
A přátelé neopouští přátele jen proto, že se naskytne něco lepšího.
To tě asi zabolí.
Zrovna něco mám a je to...
rozhodně lepší než tohle.
Přívětivě jsem ho požádal a on odmítl.
Můžeme pokračovat.
Co tvá posedlost ženskými, které se podobají Tobeymu Maguirovi?
Myslím, že to skončilo. Byl jsem na Spidermana 2...
a nic.
Ahoj, všichni. Díky za pozvání.
Vím, že jsem tady nový…
tak se budu držet zpátky a nebudu se do ničeho míchat.
Existují nějaká pravidla, o kterých bych měl vědět? Nějaké...
zvyky, tradice?
Berle stařešiny?
Nemáme „berli stařešiny“.
Ale máme pravidlo „zavři tu zatracenou hubu“.
Dobře. Nenechte se rušit.
Chtěl bych něco říct.
Vrátily se mi záchvaty paniky. Nechápu to.
Všechno skvěle šlape. Kariéra, manželství.
Měl bych být v pohodě a místo toho…
mě pronásleduje úzkostný strach...
a pocit neodvratné zkázy.
A průjem.
Promiňte. Mé záchvaty paniky vyvolávají průjem.
Nejdřív se mi potí ruce, jdou na mě mdloby a pak to...
co už jsem zmínil... však víte.
Promiňte.
Změnil jsem názor. Měl by vypadnout.
Možná mu oholíme hlavu a vlasy nacpeme do huby?
Řeknu vám něco o vlasech.
Začínají se mi potit ruce.
Počkat. Nemůžete ho jen tak vykopnout.
Ty jsi byl první, kdo ho tady nechtěl.
Ale je to můj bratr. Mám právo ho vyhodit.
Vy jste ho tady chtěli a teď se ho chcete zbavit.
Copak to nevidíš? On tady nepasuje.
Jasně že ne. On nikam nepasuje.
Je to malý cvok, který telefonuje z garáže.
To není jeho vina.
Starší brácha ho nic nenaučil.
Snažím se něco naučit jeho syna, ale…
na toho otravu už je pozdě.
Díky, Charlie. Stačilo.
Jsem na tvé straně.
Chci toho spratka do party.
Jestli máte problém s ním, máte problém se mnou.
Teď jsi na mé straně?
- Co? - Trochu pozdě, nemyslíš?
Bráním tě.
A já se ptám, kde jsi byl posledních 35 let?
Víte, jaké to bylo vyrůstat s ním?
Děsivě neuvěřitelné.
Jak mám mít rád někoho. Ne, jak si můžu vážit někoho…
kdo se mě dvakrát snažil vyměnit za vodotěsnou baterku?
Pokaždé to nevyšlo.
Ne, ne, ne. Teď je řada na mně.
Vždycky jsem toužil po jeho uznání, jeho přátelství.
A on mi nanejvýš tahal trenýrky až ke krku.
A nejsmutnější je, že jsem na to čekal…
protože to byl jediný projev lásky, kterého jsem se od něj dočkal.
- To je smutné, Charlie. - Příšerné.
Neměl bys bratrovi něco říct?
Jo.
Pojď sem, kámo.
Dobře... kámo.
Pozval jsem rádodajku
Má na sobě samou krajku
Ona miluje mou vlajku
Znovu vztyčí moji vlajku
Elvisi, to bylo hezké.
Ale abych byl upřímný…
víc mě braly tvé dřívější, praštěné kousky.
"Pump It Up" to byla pecka.
Inspiroval jsem tě.
A když už je o tom řeč, Seane…
proč už nehraješ ve správňáckých filmech?
„Fast Times“! Páni!
Předveď Jeffa Spicoliho.
Kluci?
To není sranda.
Zpocené ruce.
Mdloby.
Kluci?
Kluci!